Då så min vän. Nu till ditt syfte.
Njut med stort tålamod. Hämnd skall inte hastas förbi.
-Skynda på är ni så god. -Min herre...
-Och vem är det som ska bli er fru, sir? -Skyddslingen min.
-Hon är vacker som en rosenknopp. -Lika vacker som sin mor?
-Ursäkta? Vad sade ni? -Ingenting sir, ingenting alls.
Ska vi fortsätta?
Vackra kvinnor. Så bedårande. Dricker kaffe, dansar...
Vackra kvinnor är underbara. Vackra kvinnor.
Sittandes i fönstret, ståendes i trappan, de lyckas sprida glädje där de är.
-Vackra kvinnor. -Deras skuggor.
-Stannar inom dig. -Med öppen blick.
-Var där för evigt. -Andas lätt.
-Vackra kvinnor... -Vackra kvinnor.
Blåser ut sitt ljus eller kammar ut sitt hår. Sen lämnar de dig.
Men även när de har försvunnit så är de ändå med dig.
De stannar kvar. Vackra kvinnor...
-Vid sin spegel. Med sina brev. -I sin trädgård. Plockar blommor.
Så de kan få en man att sjunga.
Det finns en himmel här på jorden. Vackra kvinnor. Vackra kvinnor, sir.
Mr. Todd! Jag har sett Johanna! Hon sa att hon följer med mig ikväll...
Du! Det finns i sanning en högre makt som varnar mig i rättan tid.
Johanna, rymma med dig?
Jag ska se till att varken ni eller någon annan man nånsin åtrår henne igen.
Och vad gällande er, barberare, är det tydligt med vilka ni umgås.
Ge dem god service och håll god ton, för mig ser ni aldrig här igen.
-Mr. Todd ni måste hjälpa mig. Snälla. -Ut härifrån.
Ut härifrån!
Vad är det för stök och skrik?
-Jag hade honom. -Sjömannen tog sig in, jag vet.
Jag hade honom. Hans hals vid min hand.
-Seså, lugna ner er nu. -Nej, jag hade honom!
-Hans hals var här, men aldrig mer. -Seså vännen, lugna dig.
-Jag säger ju... Varför brådska? -Men när?! Varför vänta?
Du bad mig vänta och nu kommer han nog aldrig mer igen.
Det finns en plats häri världen likt ett stort svart hål.
Det är fullt av själar, svarta som kol. Världens alla kräk har det till gemål.
Men inte länge till!
De förtjänar allihop att dö. Och vet ni varför, Mrs. Lovett?
För att mänskligheten är delad i två, Mrs. Lovett-
-det finns två sorters människor. Endast två.
Det är dem som håller sig still, och så dem som stampa på andra vill.
Se på mig, Mrs. Lovett, se på er.
Nej, vi förtjänar allihop att dö. Även ni Mrs. Lovett, även jag.
För onda människors liv ska hållas kort.
För oss andra är det bara skönt att gå bort. För vi förtjänar allihop att dö.
Och jag får aldrig se Johanna, aldrig krama om min dotter.
Nog!
Dåså! Vad sägs sir, om en rakning? Besök er vän Sweeney.
Även ni sir, är välkommen till er grav.
Jag ska få min hämnd. Jag ska nå min frälsning.
Vem, sir? Ni, sir? Ingen sitter ner. Kom så kom, Sweeney väntar.
Jag vill ha er blödare. Ni sir, vem som helst.
Gentlemän, var nu inte blyga. Inte en man, inte tio eller hundra stillar mig.
Jag ska nog få er!
Jag ska ta honom när han skadeglatt ler, till dess övar jag på dem som ingen ser.
Och min Lucy är begraven. Och aldrig får jag se flickan min igen.
Men arbetet väntar och jag lever nu. Och jag är så full av lycka!
Det låter väldigt ju bra, men vad gör vi med honom?
Hallå?
Hör du mig?
Kom nu, din stora kluns.
Sätt dig.
Så, drick det här.
Nu har vi en ruttnade kropp däruppe. Vad tycker du vi ska göra åt det?
När det mörknar tar vi honom till någon undanskymd plats och begraver honom.
Ja, det skulle vi ju kunna.
Han har iallafall inga släktingar som kommer och letar efter honom.
-Det är ju väldigt synd... -Synd?
-Ett väldigt slöseri... På en så ung, frisk vacker man. Vad var hans namn?
Has... Had... Has... Svårt att spåra utan namn.
Affärerna behöver ett lyft. Skulder att få bort.
Det är att vara driftig ju, en gåva, så förstår du?
Ett väldigt slöseri...
Nu när köttet är så dyrt. Om du får tag på något alls.
Bra, nu förstod du. Ta Mrs. Mooney och hennes pajshop.
Affärer blomstrar när hon bakar kissekatt och bröd.
Men en kisse räcker högst till sju utan överflöd.
-Det går nog inte jämföra i smaken... -Mrs. Lovett, vilken underbar idé.
-Praktiskt och passande med. -Det är ju ett sånt slöseri.
Mrs. Lovett, vad har jag gjort utan er?
-Bara tänk på alla män som vill rakas... -Så underbart och svårupptäckt.
-En så bra och ovanlig sed. -Inte sant, tänk på alla pajer med.
-För vad är det för ljud jag hör? -Vad Mr. Todd, är det för ljud?
-Det knastrande ljudet som i luften är. -Ja Mr. Todd, ja nog är det där.
Man som slukar man, kära du. Varför inte sälja det härinne nu?
Det är svåra tider, Mrs. Lovett. Desperata åtgärder måste tas till.
-Varsågod, direkt från ugnen. -Vad är det?
-Det är präst. Smaka lite präst. -Men smakar det bra?
Jo då, just som jag sa.
Och de gör ju aldrig nåt ment, så köttet är nog ganska rent.
-Men för mycket fett -Runt ändan, resten är nätt.
-Har ni ej poet för att göra mig mätt? -Att veta när poeten är död är ej lätt.
Gör ett test, smaka präst.
-Advokat vore fint säger jag er. -Bara de inte kostar mycket mer.
-Man bör dock bara smaka en enda gång. -Har ni något annat i ugnen så trång?
Om ni önskar blåblod så kan jag erbjuda sjöman i buljong.
Propert kött har de minsann. Han smakar dock lustigt ibland.
-Är det patron som ni tillagar? -Nej, det är handlarns doft ni intagar.
-Måste vara kantor, är det ens lönt? -Nej, handlarn, för köttet är grönt.
-Det har ju alltid varit så. -Det sparar plats och sparar pengar...
-De rika serveras utav de små. -Många ni rakar, olika de smakar.
Så underbart att äntligen känna så, de rika ska serveras till de fattiga små.
-Vad är det där? -En stropp, godast i vår shop.
Eller lammpaj med herde uppå. Knappt börjat har jag då.
-Smaka politikern, sliskig om få. -Kanske på ett bröd eller två.
Man vet aldrig hur det ska gå.
Pröva munken, torr och unken.
-Nej, kyrkans män är för grova. -En aktör kanske kan roa?
Ja, men blir aldrig så bra som man vill.
Jag återkommer när domare finns på menyn.
-Ha barmhärtig mot vår värld, min vän. -Jag vet, kära du jag vet.
-Vi tar alla gäster vi kommer åt. -Både högdjur och de små, min vän.
Vi gör ingen skillnad på liten och stor.
Nej, vi serverar vem som helst, till vem som helst.
Vem som helst vill ha!
-Så det är sant? -Sir, man knackar först hos en dam.
Det är sant, men jag ser ingen dam.
Jag intalade mig att sjömannen ljög. Min Johanna skulle aldrig förråda mig.
Aldrig såra mig så.
Sit, jag tänker åka härifrån.
Det är väl bara passande. Eftersom ni inte längre önskar mitt sällskap-
-ska vi ordna ett nytt boende till er.
Tills idag har jag besparat henne käppen.
Och det otacksamma barnet har krossat mitt hjärta.
När du lärt dig uppskatta vad du har, kanske vi möts igen. Tills dess...
Tänk över dina synder.
Johanna! Vart tar ni henne? Berätta annars...
Skulle du döda mig, pojk? Varsågod!
Jag känner dig, Johanna. Jag känner dig.
Tror de väggarna kan gömma dig? Trots att jag är vid ditt fönster-
-finns jag där tätt intill dig, dold i ditt vackra blonda hår.
Johanna...
Är du skön och sval med vackert hår, som hon? Jag önskar dig skön och sval-
-så som jag drömt varenda dag.
Om du är underskön, vad sker sen? Med hår färgat utav solens sken.
Vi möts nog aldrig mer, min ögonsten.
-Johanna... -Jag ska få dig, Johanna
Farväl Johanna. Trots att du är borta är du med mig nu.
Jag mår bra, Johanna. Bara bra.
Rök! Rök! Djävulens tecken, djävulens tecken. Den brinnande staden.
Häxa! Häxa! Känn nu lukten, ondskans stank.
Varje natt när klockan slår, den svarta röken stiger då.
Den brinnande staden. Den brinnande staden.
Sattyg! Sattyg!
Om jag aldrig mera hör din röst, min söta vän, mitt barn.
Så har jag ändå funnit tröst. Ja, planen den är klar.
Johanna...
-Jag känner dig... -Och när jag famlar blind i mörkret-
-av de minnen som vägrar blekna bort. Ständig morgon i mitt sinne, söta du.
Johanna...
Du förblir, Johanna, så som jag drömt om dig.
-Åh se, Johanna. En stjärna faller där. -Dold i ditt vackra blonda hår.
Ett stjärnfall här.
Se där, se där! Uppå himlen svart. Sa jag inte det, den brinnande staden.
Fort herrn, förtälj alla nu. Ni måste varna för häxan ju.
Känner ni stanken? Spring och berätta. Berätta för polis om detta.
Berätta! Berätta! Den brinnande staden.
Sattyg. Sattyg.
Trots att du är med mig varje dag till dess jag dör.
Så kommer sorgen avta, men sakna dig är klart jag gör.
Du vore skön och sval, just precis som hon.
Om ändå änglar fått råda fritt, skulle jag haft kvar det som var mitt.
Vakna, Johanna! Ännu en klarröd dag.
Vi lär oss, Johanna, att ta...
...farväl
Jag känner dig...
Mina damer och herrar! Kan jag få er uppmärksamhet tack!
Retas er näsa av underbart os, vattnas er mun av minsta dos?
Ja minsann, det syns på eran nos.
Mina damer och herrar, doften som livger vår smutsiga luft-
-är inget emot vart den kommer ifrån. Det säger nog erat eget fönuft.
Damer och herrar, ni anar inte vad för njutning som vinns.
Här inne den finns.
Varsågoda, Mrs. Lovetts pajer Saftiga och goda, som ni ser.
Ni som äter Mrs. Lovetts pajer. Minns ni nu hur pajer smakat förr?
-Toby! -Kommer!
-Öl där. Snabba på! -Ja, mamma.
Trevligt att ni kommit, hur har ni haft det? Vad jag är trött i benen.
En öl till herren där. Hör hur fåglar kvittra, det piggar alltid upp.
Toby! Kasta ut den där kvinnan!
Hur jag gör, det kan jag inte berätta. Goda örter, odlade i egna landet.
Som att vara lätt på hand med koriander så blir såsen god och grander.
Ät dem långsamt, njut av skalet. Ät dem långsamt, njut av varje bit.
Ät dem långsamt, inget mer slit för nu har vi sålt varenda bit.
Kom igen imorgon. Vänta!
Vilken chans. En leverans.
-Vad sägs om en paj till? -En paj värdig kungar eller hur?
Den kommer snart. Det här måste bevisa att Gud ser efter oss.
Jag hade ingen aning, det är lite otäckt. Toby! Kasta ut den där kvinnan!
Vi skulle kunna skaffa lite uppstoppade för att ge stället lite mildhet.
Kanske ett galthuvud eller två?
-Mr. T, lyssnar ni? -Självklart.
-Vad sa jag precis nyss? -Man måste kunna komma åt domaren.
Domaren. Alltid detta tjat om domaren.
Vi har en respektabel inrättning nu, med pengar som kommer in-
-eftersom vi bara väljer främlingar som ingen kommer sakna.
Vem skulle komma på oss?
Mr. Todd, jag är så lycklig. Jag skulle göra vad som helst för er.
Men vet ni vad jag önskar, Mr. Todd? Var jag drömmer om att bo?
Om något år eller så. Vill ni inte veta?
-Självklart. -Vill ni verkligen det då?
Ja, så klart.
Bo vid havet, det är det liv jag önskar. Bo vid havet, ni kommer det att älska.
Du och jag tillsammans, i ett hus vid havets strand.
-Säger ni det så. -Vore det inte underbart?
Tänk så mysigt det vore under pläden. Du och jag, bara känn den glädjen.
Vårt mysiga hem, så fint och prydligt. Besök varje fredag. Nere vid havet.
Är inte vädret underbart vid havet? Vi ska åldras tillsammans vid havet.
Vid det vackra havet.
Det är så tyst där, bara vi där. Men inget sker innan det är rätt.
Ett bröllop vid havet kan planeras fort. Så kan vi dela säng med öppna kort.
Fjärliar i magen och alldeles betagen. Den stunden jag säger "ja".
Nere vid havet. Gift och anständig. Vid havet, känns allting rätt.
Vid kusten, och dess vackra hav.
Jag har lite frukost åt dig.
Mr. T, får jag ställa en fråga?
Hur såg din Lucy ut?
Du minns inte, eller hur?
Hon hade blont hår.
Du måste lämna det här bakom dig.
Hon är borta.
Livet är för de levande, min kära. Vi två kunde ha ett liv tillsammans.
Kanske inte som jag drömt, eller som ni minns det. Men det vore tillräckligt.
Mr. Todd, Mrs. Lovett!
-Vad är det, Anthony? -Han har låst in henne på dårhus.
-Johanna? -På Fogg´s vårdanstalt.
Jag har undersökt det flera gånger, men det finns ingen väg in. Det är ett fort.
Jag har honom.
Mr. Todd?
Vi har henne.
Vart tror du Londons alla perukmakare får sitt hår ifrån?
Bedlam. De får håret från dårhusen i Bedlam.
-Jag förstår inte...
Du ska agera lärling åt en perukmakare. Då kommer du in, och kan rädda henne.
Gå nu, genast! Nu!
-Hämta pojken. -Borde du inte lämna pojken ifred?
Toby... Mr. Todd behöver din hjälp.
Visst, mamma.
Mr. T?
-Vet du vart Old Bailey ligger? -Ja, men jag har aldrig varit där.
-Ta det här dit och hitta domare Turpin. -Gå till Old Bailey, hitta domare Turpin.
Ge brevet till honom, och enbart honom.
-Ja, sir. Kan jag stanna hos handlaren... -Nej, du får inte stanna, inte prata.
-Du ska leverera brevet. Förstått? -Ja sir.
Vart har du varit? Vi hade många gäster under lunchen. Min ben är helt slut.
Mr. Todd sände mig på ett ärende.
På vägen tillbaka stannade jag vid fattighuset bara för att ta en titt.
Jag kom att tänka på, att om det inte vore för er vore jag där, eller värre.
-Vår Herre verkar ha sänt mig till er. -Raring, jag känner likadant.
Snälla lyssna. Ni vet att jag skulle göra vadsomhelst för er.
Så om någon ondsint människa skulle dyka upp, utan att ni visste om det...
Men vad är det du pratar om??
Er ska ingen skada. Inte när jag är här.
Er ska ingen skada, nej inte när jag är här...
-Vad menar du med "någon ond"? -Demoner finns överallt numer.
Jag jagar bort dem lätt. Jag räds dem ej, jag har mina sätt.
Seså vännen, det här är väl onödigt.
Er ska ingen skada. Ingen vågar ens. Andra må försvinna, men lugn-
-om ni ropar är jag där.
Onda demoner kan charma er, blott en stund. Men er kan ingenting skada-
-nu när jag är här.
Så bra vännen. Men vad är det för dumheter du pratar om egentligen?
Jag har tänkt lite, angående Mr. Todd.
Räds nu inte, räds nu inte. Jag är inte smart, men inte dum.
Jag klarar av det, låt mig pröva. Ge mig något att bemästra som en man.
Känn ingen oro, mor.
Att vara nära, vara klyftig är inte som att vara sann.
Jag kan inte, skulle aldrig dölja någonting för dig. Som andra gör.
Har vi inte talat nog om det här, Toby? Här får du en skinande penny-
-så kan du springa och köpa lite godis?
-Det där är Signor Pirellis börs! -Inte då, det är en present från Mr. T.
Det bevisar det! Vi måste härifrån, och få hit Pedell och polis.
Lugn nu Toby, vi ska ingenstans.
Bara sitt ner tyst och stilla här intill mig. Så ja.
Hur kunde du tro något sånt om Mr. Todd, som varit så god mot oss.
Dig ska ingen skada, nu när jag är här. Dig ska ingen skada vännen, jag är här.
Onda demoner kan charma er, blott en stund. Men er kan ingenting skada-
-nu när jag är här.
Lustigt att vi skulle prata om det här nu. Du har ju alltid velat hjälpa mig-
-i bakstugan med pajerna? -Ja?
Varför inte börja direkt?
-Stackare, som ni sprungit i trapporna. -Det blir ditt jobb nu.
Ja, visst.
Det stinker ganska mycket härinne.
Gallren där leder rakt ner i kloaken och lukten slår tillbaka. Döda möss och så.
Det här är bakugnen. Tre dussin bakas på en gång och se till att dörren stängs.
Se till att dörren stängs.
Här är köttkvarnen. Där stoppar du köttet, sen gör du så här.
Så kommer det ut där.
Gör ett försök.
Först såhär...
...så kommer det där.
Duktig pojk. Jag måste gå upp ett tag men jag kommer tillbaka snart.
-Får jag ta en paj medan jag väntar? -Så många du vill, vännen.
Jag håller med, sir. Det vore bra om vi kunde komma överens när-
-det gäller mina döttrars hår.
Brunetter. Rödhåriga.
Blondinerna håller jag här. Det var väl blont hår ni ville ha, sir?
Ja.
-Den där har nyansen jag vill ha. -Kom, mitt barn.
Le mot gentlemannen så får du nåt sött.
Nå, vart ska jag klippa?
Inte ett ord, Mr. Fogg, för det blir ert sista.
Nu lämnar jag er i era döttrars nåd.
Jag har honom instängd, men kommer han ut går han till polisen.
-Då ska han inte rymma. -Jag vet inte Mr.Todd...
Domaren är snart här.
-Förlåt mig, sir. Ni skrämde mig. -Det var inte min avsikt, kära ni.
Jag är dock här i ett officiellt ärende. Det har inkommit klagomål.
På stanken från er skorsten. Om natten lär det vara vidrigt.
I hälsoföreskrifternas och det allmänna välmåendets namn måste jag be att få se-
-er bakstuga. -Naturligtvis, sir.
Men låt mig först skämma bort er på ovanvåningen.
Jag är mycket tacksam, men jag bör se till mina officiella uppdrag först.
Jag förstår.
Men först sir, vad är det för en exotisk doft ni bär?
Min hemlighet är en gnutta ambra.
Men får jag erbjuda er en doft mer passande en man i er ställning?
Damerna skulle uppskatta det, sir.
-Ni är ju expert på området. -Har ni en stund över?
-Vill ni kanske ha lite rom, sir? -Lite stärkande rom låter bra.
Släpp ut mig! Snälla, släpp ut mig!
Toby?
Var är han?
Toby! Var är du raring?
Toby!
Dig ska ingen skada nu när jag är här.
Toby!
Var gömmer du dig?
Dig ska ingen skada raring...
Nu när jag är här...
Toby...
Mr. Todd...?
Vänta på honom här så kommer jag med en droska inom en halvtimme.
Oroa dig inte. Ingen känner igen dig. Du är i säkerhet nu.
I säkerhet... Så om vi rymmer så blir alla våra drömmar sanna?
Jag hoppas det.
Jag har aldrig haft drömmar. Bara mardrömmar.
Johanna...
-När vi kommit härifrån så är vi fria. -Nej Anthony, vi blir nog aldrig fria.
Jag kommer snart tillbaka. Om en halvtimme är vi fria.
Pedell... Pedell... Göm er inte. Jag såg er gå in. Är ni kvar?
Pedell... Pedell... Pedell, käre Pedell...
Vem är ni? Vad gör ni här?
Ondskan vilar här, sir. Ondskans stank. Från underjorden. Från henne!
Hon är Djävulens hustru. Akta er för henne, hon har inget förbarmande-
-i sitt hjärta... Vänta... känner inte jag er, herrn?
-Var är hon? -På undervåningen, med min granne.
Tack och lov har inte sjömannen rört henne. Hon har även insett sina fel.
-Har hon? -Ja, hon har lärt sig läxan.
Hon talar endast om er, och hur hon längtar efter er förlåtelse.
Då ska hon få den.
-Hon är snart här säger ni? -Ja.
Utmärkt, min vän!
Vad sägs om en rakning? Sätt er, sir. Sitt.
-Vackra kvinnor. -Ja, vackra kvinnor.
Johanna, Johanna...
Vackra kvinnor, de är underbara.
-Vad gör man inte för vackra kvinnor. -Vackra kvinnor.
Blåser ut sitt ljus eller kammar ut sitt hår. Sen lämnar de dig.
Men även när de har försvunnit så är de ändå med dig.
Det är inte ofta möter en man med samma smak som en själv.
-Samma smak när det gäller kvinnor då. -Ursäkta?
Åren har förändrat mig, sir.
Men en barberares ansikte, tillika fånge är väl inget att lägga på minnet.
-Benjamin Barker. -Benjamin Barker!
Vila nu min vän. Vila för evig.
Sov nu i frid, i änglars sällskap.
-Kommit för en rakning, pojk? -Nej, jag...
Alla behöver en ordentlig rakning.
Glöm mitt ansikte.
Dö! Gud i himlen, dö!
Du...
-Varför skrek du? -Han grep efter mig, men nu är han död.
Jag gör det. Öppna dörren. Öppna dörren, sa jag.
"Känner inte jag er?" sa hon...
Du visste att hon levde.
Jag tänkte bara på ert bästa.
Du ljög för mig...
Nej, jag ljög inte för dig.
Sant att giftet hon tog men jag sa aldrig att hon dog.
-Den stackarn överlevde, låg till sängs. -Jag har kommit hem...
Skulle varit på sjukhus men hamnade på gatan minsann, den stackarn.
-Bättre att tro hon var död. -Åh herre Gud...
Ja jag ljög av kärlek, jag skulle bli mer fru än vad hon nånsin var.
-Hon kunde inte älska dig som jag. -Vad har jag gjort?
Mrs. Lovett, du är helt makalös, så praktiskt passande som alltid.
Som ni sa är det förflutna ingenting att ha, så kom nu hit min vän.
-Allt jag gjorde var för er egen skull. -Var inte rädd min vän.
-Det som är dött, är dött. -Kan vi ännu vara gifta?
-Det är ju det som det handlar om. -Menar ni det? Vad ni gör mig glad.
-Att lära sig att förlåta och vidare gå. -Vid kusten blir vi lyckliga två.
Livet är till för de levande så, låt oss leva då.
Låt oss leva ut. Låt oss leva fullt ut.
Här fanns förut en barberare med fru och hon var underbar.
En dum barberare med fru, hon var hans mening och hans liv-
-hon var den vackraste och ärbar var hon med.
Och han var...
Översättare: ExtremePunkie Text hämtad från www.Undertexter.se